-Hallå? -Adam?
-Allison? -Hej!
Hur är det med dig, dumbom?
Jag... Jag ska gifta mig.
-Du ska vadå? -Gifta mig.
Adam?
Är du kvar?
-Är det för konstigt? -Det är inte konstigt, det är lugnt.
Jag menar, det är lite konstigt, men jag är okej.
Och jag vill att du ska vara där, om du vill komma.
Jag vill att du kommer till repetitionsmiddagen.
Jag vet inte om det vore en bra idé, det kan bli lite konstigt.
Det kan bli lite konstigt, men, du vet...
Jag kommer på ditt bröllop, så du måste komma på mitt.
Visst. Okej.
-Jag vill inte att du hatar mig. -Jag hatar dig inte.
Så kom på mitt bröllop. Jag kommer till ditt när det blir av.
Jag... Jag skulle vilja det.
Verkligen? Underbart.
Herregud, du har inte ens träffat honom.
-Jag har träffat honom faktiskt. -Har du?
Jag träffade honom förra julen hos din syster.
Jag glömde det.
Han är en trevlig kille.
-Vad sa du? -Han är en trevlig kille.
Du kommer tycka om honom.
-Han verkar toppen. -Ja, okej.
Nej, allvarligt. Jag menar det. Han verkar trevlig.
Han är trevlig. Han är en trevlig kille.
Jag vill bara inte att du ska känna dig...
-Känna mig vad? -Jag vet inte. Strunt samma.
-Jag är glad att du kommer. -Jag med.
Är det säkert att du är okej?
-Det är så roligt! -Riktigt bra.
Vem redigerade den?
Vad?
Vad hette du? Edmonton?
-Adam. -Adam, bra jobbat!
Jag håller ett öga på dig. Jag älskar valet av musik.
Det var faktiskt inte mitt val.
-Jag valde musiken. -Så du är geniet.
-Bra jobbat, Alan. -Tack.
Bra jobbat. Hur går det med filmen om manakinerna?
Jag klipper fortfarande ihop den. Den är inte riktigt klar än.
Jävlas inte med mig, pysen. Vi har en strikt deadline.
"Nature talks with Orson Schwartzman" väntar inte på någon.
Ja, mr Schwartzman.
-När naturen kallar, lyssnar man. -Okej.
Lyssnar du?
-Ja. -Bra.
Tja!
-Vill du supa ner dig ikväll? -Jag kan inte. Jag har saker att göra.
-Vad för saker? -Ärenden och middag och...
-Är du okej? -Vad? Ja.
-Ja? -Ja!
Okej! Jag tror dig. Bra!
Vi ses senare.
Den rödhättade manakinhanen.
Manakin härstammar från det nederländska ordet för "liten man".
Honfåglarna är väldigt kräsna
så hanarna dansar en märklig dans för att imponera på dem
eftersom däggdjur har en bättre chans att överleva i grupper än ensamma.
Deras överlevnad beror på deras förmåga att hitta en partner.
-Hur länge har hon känt killen? -Ett år eller så.
Ett år? Det är plötsligt. Vem är han?
-Aaron. -Aaron?
-Aaron. -Aaron.
Aaron.
-Varför viskar du hans namn? -Mark, din tur!
Jag ska lösa det åt dig. Det är riktigt enkelt.
Kom igen, beredd? Gå inte. Bara gå inte.
-Gå inte, kompis. -Jag sa...
Vad pratar ni om?
Tjejsaker?
Kom igen!
Sug min dase, käglor!
Det här stället suger! Okej, din tur.
-Jag tror att jag pajade Adam. -Han mår bra.
Grabben. Vi är i en bowlinghall: Bowla.
-Bowla. -Jag kan inte.
Om du inte spelar får skorna dig att se ut som en pedofil.
-Vad? -Skit samma. Gå fram till bollen.
Lyft upp den och rulla iväg den!
-Jag går hem. -Lyssna på mig.
Du!
Upp på fötterna och bowla en strike!
Bevisa för dig själv att du klarar dig utan henne!
För du är Adam! Du bowlar strikes!
Spela bara. Du beter dig som en skitstövel.
Okej.
Det är bara bowling. Oroa dig inte om det.
Adam!
-Adam, hej! -Hej!
-Hej, du ser fantastisk ut. -Kul att se dig.
-Jag är utsvulten. -Bra!
Det här stället är alltid fullbokat. Hur lyckades du boka ett bord?
Jag var tvungen att döda en man. Det var ganska enkelt.
Nej, jag ringde för flera veckor sen, för jag visste att du ville hit.
Därför är jag världens bästa pojkvän.
Jag har varit så trött på sistone. Jag måste lägga mig tidigare.
Vilket delvis är ditt fel, mister.
-Älskling, är du okej? -Ja! Ja.
-Du verkar frånvarande. -Gör jag? Konstigt.
-Jobbet kanske spökar. -Är allt som det ska?
Tänker du någonsin på äktenskap?
-I allmänhet eller...? -Jag menar typ...
Gifta dig med mig. Har du någonsin...?
Jag har tänkt på det.
Mina vänner och jag pratar om sånt. Hur så?
-Nej, jag menar specifikt med mig. -Visst.
Har du någonsin...?
Är jag...?
Är du vad? Vad försöker du säga?
-Inget. Förlåt. -Jag förstår inte vad som händer.
-Jag tänker bara högt. -Okej.
Men du... Grattis på årsdagen.
-Grattis på årsdagen. -Vi klarade det och kan vara stolta.
-Vi har gjort ett bra jobb. -Det tycker jag nog.
Jag tycker vi ska gifta oss.
-Vad? Ja eller nej? -Vad?
Sa du precis att vi... Vad säger du?
Jag tycker att vi ska gifta oss!
Är du galen? Vad säger du egentligen?
-Är det galet? -Ja, det är galet!
Okej, jag vet att det låter galet, men lyssna på vad jag har att säga.
-Du är lycklig, eller hur? -Ja, jag är lycklig.
Vad mer behövs? Egentligen?
Folk överdriver sånt här, men i slutändan handlar det om det!
Vi gör varandra lyckliga! Vi har samma...
-...favoritfilm. -Ja.
Vi lägger inte ut hur roligt vi har det, utan vi har roligt!
Nej, du lägger aldrig ut bilder på mig.
Nej, och det är toppen.
-Eller hur? -Ja.
Okej, jag älskar dig, du älskar mig.
Vi gör det bara!
-Vad har vi att frukta? -Det handlar inte om fruktan.
-Det handlar om att ta ansvar. -Det är bara i ditt huvud!
Du tänker. Och jag har också tänkt för mycket.
-Jag tror knappt mina öron! -Jag gör det inte heller!
-Jag bara... -Skaka om allt!
-Vi har något bra här. -Jag håller med.
-Ska vi inte bara... -Bara vad?
Låta saker ta sin tid och se vart det leder?
Nej, jag är trött på det. Jag vill inte se vart det leder.
Jag vill inte tänka på framtiden. Jag vill tänka på nuet.
Jag vill inte tänka! Jag vill leva! Jag vill leva i nuet!
Och i nuet vill jag gifta mig med dig!
-Menar du allvar? -Julie, ser jag inte allvarlig ut?
Du ser ganska allvarlig ut.
Det slog mig bara: Varför gör vi det inte?
-Herregud. -Alla runt omkring oss gör det.
-Och de har inte alls vad vi har. -Ja, ja.
Vad säger du?
Herregud.
Herregud, förlåt. Jag vet inte...
Jag vet inte vad jag ska säga, för det här...
-Ta din tid! -Det känns galet.
Ja, det är galet.
Älskling, jag visste inte att du kände så.
Ta inte, du vet... Ta all den tid du behöver.
Nej, jag behöver ingen tid!
Det låter galet, men kanske...
-Herregud, jag tror att... -Vi borde göra slut.
-Vad? -Vi borde göra slut.
Och jag vet att det verkar psykotiskt. Jag är ledsen.
-Skämtar du? Det är ett skämt. -Nej.
Så fort orden lämnade min mun fick jag panik och det kändes inte rätt.
-Vad är ditt problem? -Jag vet inte.
Jag har tappat kontrollen och vet inte vad jag säger,
men jag vet med säkerhet att vi inte borde gifta oss.
-Det här fungerar inte. -Det här...?
-Jag är ledsen. -Det här fungerar inte?
-Du friade precis. -Det kändes rätt för stunden...
Men så fort orden var sagda blev jag rädd för framtiden.
-Men varför skulle du...? -Jag vet inte.
Jag vill inte att ditt ansikte ska vara det första jag ser livet ut!
Det låter hemskt! Inte ditt ansikte!
-Du har ett vackrare ansikte än jag! -Jag vet!
Men jag kan inte leva med det som finns bakom ansiktet!
-Herregud. -Jag menar, ett par månader...
Vi måste inte göra slut. Jag vet inte vad jag säger.
Vad ska du beställa? Jag tror inte att jag kan...
Du är ett rövhål.
Ett rövhål!
Vänta, Julie! Stanna!
Gratulerar, du kommer att dö ensam!
Hej, jag...
Jag ska bara...
-Hej, hur kan jag stå till tjänst? -Jag behöver ett rum, tack.
-Okej, är det bara du eller flera? -Nej, det är bara jag.
-Fru? Flickvän? -Bara jag.
-Man, vän, någon? -Det är bara jag.
-Okej, bara en? -Ja.
-Som ska bo i rummet? -Ja.
Okej.
Vill du ha en extranyckel? För besökare eller vänner?
Nej, en räcker. Tack.
-Rum för en. -Tack, Rah...
-Rohan. -Förlåt. Tack.
Hallå?
De långstjärtade manakinhanarna
konkurrerar med varandra för honans uppmärksamhet,
och, naturligtvis, rätten att para sig.
Den dominerande hanen lockar alltid honan över de svagare hanarna.
Det är djungelns lag och livets, och kärlekens, naturliga ordning!
Adam?
-Hej. -Herrejävlar!
-Greg! -Ja, jag vet!
-Herregud! -Visst? Länge sen.
-Det var länge sen. -Från...
-Sen college! -College!
Den gamla goda tiden. Vad gör du häromkring?
Jag besöker bara vänner.
Familj och vänner. Främst familj.
Du borde ringt mig.
Jag tänkte göra det, men sen...
Hörde du om Allison?
Allison...?
Allison George, din flickvän i åtta år?
Visst, den Allison. Nej, vad är det?
Allison George ska gifta sig!
Verkligen? Kul för henne.
Det är galet. Ni var tillsammans så länge!
Ni var oskiljaktiga, kommer du ihåg det?
Jag trodde att ni aldrig skulle göra slut, men sen gjorde ni det.
-Minns du när ni gjorde slut? -Inte riktigt.
Allvarligt, ni hade allt! Minns du det?
-Det var länge sen. -Inte särskilt länge sen.
-Det var ganska länge sen. -Ett och ett halvt år.
-Närmare två. -Ett och ett halvt år.
Det var runt två år.
-Det är närmare ett och ett halvt. -Jag vet inte hur du kan vara så säker.
Därför det var riktigt förödande.
Jag kom inte ens ihåg hennes namn. Du var tvungen att påminna mig.
Så vad läser du?
Inget, jag tittade bara på... Jag vet inte. Jag kollade bara runt.
-Vi ses, kompis. -Visst. Okej.
Ursäkta.
-Ursäkta, vad? -Förlåt?
-Vad? -Vad?
-Jag tyckte att du sa något. -Jag...
Det påminner mig. Vill du...
Vill du ta en kaffe nån gång?
Eller vatten eller juice?
-Vad du än tycker... -Nej, jag läser min bok.
-Okej. -Kanske nån annan gång.
"Of Mice and Men", den är bra.
Jag kan berätta hur den slutar.
-Ursäkta? -Ja, jag kan berätta hur den slutar.
Lenny, han dör. Lenny dör.
George skjuter honom i bakhuvudet.
Eftersom han är den enda som förstår honom.
Det är vackert, men hjärtskärande.
-Menar du allvar? -Ja, den slutar så.
Nej, menar du allvar här och nu?
Ja, jag sa det just.
Du förstörde precis boken för mig.
Jag började precis läsa den och...
Vilken sida är du på? Jag sparade dig 180 sidor.
Vad är ditt problem?
Vad är ditt problem? Vem har inte läst "Of Mice and Men"?
-Det är en klassiker. -Därför läser jag den.
Du borde ha läst den nu. Det är inte mitt fel att du läser långsamt.
Visste du att hon inte har läst "Of Mice and Men"?
Jag läser inte långsamt, okej? Jag har bara inte...
Jag räddar dig från förnedringen att behöva berätta för familj och vänner
att du inte har läst en tidlös klassiker.
En tidlös klassiker som du precis förstörde.
Har du tid att ta en kaffe nu?
Jag vet inte om du är charmig eller bara ett rövhål.
Charmig.
Charmig, hoppas jag.
Du har rätt, det var oförskämt. För det är en bra bok.
Förlåt, jag vill verkligen att du går ut med mig.
Okej, få se om jag förstått rätt. Som tack för att du förstörde
den här helt nya läsupplevelsen för mig
ska jag belöna dig med en dejt?
Två saker: Den borde inte vara ny.
Vi har etablerat att den publicerades för länge sen.
Och jag tror att det vore roligare än att läsa ensam på biblioteket.
Och hur skulle du veta det?
För en bok kan inte ha sex med dig och jag vill gärna ha det.
Herregud.
Jag vet att det låter galet, men jag älskar dig.
Jag är helt förälskad och jag vet att det låter galet.
Vad tänker du göra nu?
Vad är... Vad?
-Jag är det. -Du känner mig inte ens.
Därför vill jag ta en kopp kaffe med dig.
För det är konstigt att jag älskar någon som jag inte ens känner.
Så vi tar en kaffe, jag frågar varifrån du kommer.
Vi lär känna varandra och sen... Förstår du vart jag vill komma?
-Okej. -Okej? Verkligen? Fungerade det?
Du måste ha en skruv lös.
-Grabben, vem är du? -Jag är Adam.
-Hörru! -Jösses!
Det skrämde mig med. Jag glömde nästan ge dig mitt kort.
-Tack och lov att du inte glömde. -Nej, jag gjorde inte det.
Min hemsida finns med där.
-Facebook, Linkedin står med. -Jag behöver bara en.
Nej, du kan använda allihopa. Min mejl står också där.
-Okej, då mejlar jag dig. -Om du någonsin behöver prata...
Jag mejlar dig och jag ser fram emot att mejla dig.
-Men om du behöver prata... -Ja, jag förstår.
Ja, kompis.
Om du behöver.
Okej.
-Jag är fortfarande... Galet! -Greg...Hamilton.
Du! Mejla mig.
-Vad? Jag vet inte vad det betyder. -Mejla mig!
Okej, visst.
-Adam? -Du visste att det var jag.
-Ja, det stod på mobilen. -Just det.
-Varför ringer...? -Jag är här.
-Vad? Varför sa du inget?
Jag berättar det nu, dumbom.
Det här låter kanske tokigt, men vi har en middagsbjudning ikväll.
Du kanske vill komma?
Nej, men allvarligt talat.
Om det finns två människor i världen som borde gifta sig...
...sitter de vid det här bordet. Det är ni två.
Jag minns faktiskt när ni två träffades.
Aaron sa: "David, det här är den första tjejen som jag kan gifta mig med."
Och jag försökte övertala dig motsatsen,
så jag kunde bjuda ut Allison.
För titta på henne! Vem skulle inte vilja gifta sig med henne?
Man vore galen om man inte ville det!
Om det inte fungerar, så väntar jag i kulisserna.
Messa mig, ring mig. Vad som än krävs.
Men allvarligt, ni är som gjorda för varandra.
Ni är gjorde för varandra.
Och jag känner inte
ett mer intelligent och graciöst par än ni två.
De säger att äktenskap kräver hårt arbete.
Äktenskap är hårt arbete, men jag är inte orolig för er.
-För ni passar så bra ihop. -Tack, Dave.
Och det är vackert att se, så vi skålar för dem!
Skål till er båda. Jag älskar er.
Jag älskar dig, dig, dig, och du är också helt okej.
Nu super vi ner oss och är glada. Mazel tov.
Får jag kyssa dig? Jag har velat kyssa dig hela kvällen.
-Känner du Aaron? -Allison, faktiskt.
-Hur känner ni varandra? -Adam och Allison var tillsammans.
-Verkligen? -Ja.
-När var det? -Alldeles innan Aaron.
-Så du är Adam? -Ja.
-Lee, trevligt att träffas. -Trevligt att träffas. Skål.
Förlåt, men bad hon dig att komma?
-Det gjorde hon. -Så du är en riktigt god vän?
-Ja... -Du är den snubben.
Ledsen, kompis. Jag skämtar bara.
Skål.
Till styrkan i den mänskliga andan. Att stå ut.
-Tack. -Ja.
Pigga upp dig, kompis.
Vem vet, du kanske fångar buketten!
Hörde du vad jag sa till andraplatsen här?
-Hej, dummer. -Hej.
-Vad gör du här uppe? -Hänger bara.
Sätt dig hos mig! Kom hit.
Du hittar alltid små gömställen. Du är så konstig.
-Du är konstig, dumbom. -Hur var din... Förlåt.
-Du först. -Nej, du först.
-Sätt igång. -Jag hade inget intressant att säga.
-Inte jag heller. -Okej.
Så...
-Jag tycker om ditt hår. Det är nytt. -Jaså? Tack så mycket!
-Bra nytt? -Fantastiskt nytt.
Du ser...
-...likadan ut. -Likadan ut. Ja, typ.
-Bra likadan? -Fantastiskt likadan.
Så det här är ganska galet, eller hur?
-Det är verkligen galet. -Ja, det är överväldigande.
-Så många beslut som måste tas. -Det är också så plötsligt.
Ja, jag vet inte hur. Det blev bara så.
Det brukar fungera så.
-Minns du när... -Allison!
-Hallå. -Det är din fest. Kom och lek.
-Jag ska... Ledsen. -Självklart.
-Men vi ses väl senare? -Ja.
-Du måste också komma ner. -Ja.
-Akta huvudet när du klättrar ner. -Just det, vad är...
Intressant liten yta här uppe.
Vi har mycket sex här.
-Du är hemsk. -Jag skämtar.
-Tja, kompis! -Hej, Aaron. Hur är läget?
Det är bra. Lite nervöst.
-Den stora dagen närmar sig. -Du skämtar inte.
-Vill du ta min plats? -Visst!
Egentligen inte. Nej.
Men det är kul att se dig.
Allison blev så glad att du kunde komma.
Du betyder mycket för henne. Verkligen.
Hon betyder mycket för mig.
Personligen tycker jag det är coolt att du kom, trots er bakgrund.
Det var stort av dig, så tack.
Tack, Aaron. Det var stort av dig att säga det.
-Nej, det är stort av dig. -Det är stort av dig också.
Jag antar att vi båda är stora.
Jag gillar att vi båda är stora.
Nej, jag har faktiskt en väldigt liten penis.
-Verkligen? -Nej.
-Så du har inte det. -Nej, jag är bekväm på den fronten.
-Bra. -Ja.
Jag är bara glad över att alla är där de ska vara.
Verkligen. Verkligen.
-Men det är trevligt att se dig. -Tack för inbjudan, Aaron.
-Det var riktigt stort av dig, igen. -Du är fantastisk.
-Du är fantastiskt. -Tack, stora killen.
-Vi borde hänga nån gång. -Visst. Coolt.
-Spelar du tennis? -Spelar jag tennis?
-Tycker du om spelet? -Älskar spelet.
-Vi tar några set. -Coolt.
-Noice. -Väldigt noice.
-Då så. -Coolt.
Förlåt.
-Vart kommer du ifrån? -Ursprungligen från Vermont.
Vermont? Coolt!
-Det finns bra skidåkning där, va? -Ja.
Herregud, David! Hej, hur är det med dig?
-Talet var så bra. -Tack.
-Jag tappade mina... Förlåt. -De var så lyckliga!
-Jag tappade mina nycklar. -Dina nycklar?
-Kan du hjälpa mig att hitta dem? -Jag väntar på en Uber. Följ med mig.
-Jag tänkte bjuda över tjejerna. -Vi borde ses oftare.
-David, du sitter på min... -Jag har inte gillat någon på evigheter.
-Känner du vad jag känner? -Ja, jag älskar det.
Har du funderat på hur vi ska gå in i kyrkan?
Hur ska vi göra? Jag tänkte armen runt axeln.
Eller så håller vi händer.
-David, jag tänkte sticka, så... -Hålla händer. Så gör vi.
Jag saknar dig. Varför ses vi inte mer?
Kom förbi ikväll. Tjejträff. Det blir roligt.
-Är du okej? -Jag trillade bara ut.
Så vi pratade precis om...
Du pajade stolen.
Jösses, det är bara en middagsbjudning.
-Det liknar en fredspipa. -Jag är verkligen ledsen.
-Det var lustigt. -Ta med dig en souvenir.
-Du kan få den. -Det var ett fint tal.
Vad?
-Vad gör du här? -Hej, mamma.
Herregud!
-Vad har du på dig? -Jag joggade!
-När började du jogga? -Vad menar du? Jag tränar.
-Jag har aldrig sett dig träna. -Jag ska komma i form.
-Vad har du på huvudet? -Bara en joggingsak.
-Det är ett pannband för löpare. -Är du okej?
-Hur länge ska du vara hemma? -Jag vet inte. Bara kort.
-Stannar du här? -Jag kan inte.
-Var ska du bo? -Jobbet betalar för ett hotell i närheten.
-Verkligen? Vilken höjdare. -Det är inte Four Seasons!
Så hur är det med dig? Händer något intressant?
Bara det vanliga. Fåglar som parar sig i skogen.
Det låter provokativt.
Så...
Tänker du ringa Allison medan du är här, eller får jag inte fråga dig det?
Jag vet inte. Jag har inte tänkt på saken.
Du borde göra det. Jag har fortfarande bilden från er resa till Carmel.
Titta, där är den.
Mamma, är du galen?
Det har gått nästan två år, du kan inte göra så.
-Det är galenskap, tokigt... -Jag tycker om bilden.
-...att du fortfarande har den. -Det är väldigt omoget.
-Vad gör du? -Det är en bild på oss!
-Det är konstigt att du har den. -Varför slänger du den?
Du är så dramatisk.
Ring henne. Du har tid till det.
Okej, kanske.
Är du lycklig?
-Kul att se dig. -Kul att se dig.
Fan!
Det gör inget. Håll armbågen högt och följ hela rörelsen.
Ja, jag vet!
Så där! Precis så!
Är det lugnt?
Ja, det känns bra.
-Jag är glad att vi gör det här. -Jag med.
-Min serv. -Ja.
-Jag trodde att du hade spelat förr? -Jo, men det var ett tag sen!
-Du vet, jag blev nästan proffs. -Det visste jag inte.
-Pajade knät i college. -Taskigt.
Jo, det hade varit ett helt annat liv.
Jag menar... Resor världen runt, kändisskap, ära.
Men saker och ting löser sig som de ska, eller hur?
-Vems serv? -Du tar det!
Fan!
-Bra omgång, kompis! -Tack!
-Du serverade den där smashen! -Jag vet, det är...
-Hur så? -Du vet, när du lobbade upp bollen...
-...så jag kunde slå ner den. -Jaså, smash.
-Det var ett snyggt slag. -Jag får lite dåligt samvete.
-Vi hade kunnat tagit en öl. -Nej, det här är toppen.
-Bra. Okej. -Ja, det är toppen.
Al sa att du tycker om dokumentärer?
-Al? -Allison.
Åh, ja.
Jag arbetar främst med att redigera andras filmer.
Så vilken slags filmer? Politiska?
Nej, det handlar främst om fåglar.
-Det är ganska coolt. -Jag vill skapa något eget snart.
Så vad ska det handla om? Är du intresserad av fåglar?
Nej, något om utsläpp, klimatet.
-Någonting om miljön. -Det låter jättebra.
Jag ser fram emot att se den. Okej, min serv.
Ja.
Kom ihåg: armbågen upp och lägg vikten på trampdynan.
-Armbågen, trampdynan. -Ja.
Hoppa i sidled. Slappna av lite.
Axlarna ska vara framåt.
Tårna fram, och sen tillbaka.
Så ja! Fortsätt så!
-Är du säker? -Nej, du liknar en jävla idiot!
-Nu kör vi. Är du beredd? -Japp!
Så där, ja! Lugnt och sansat.
Så ja! Snyggt!
Smash!
Du träffade mig nästan!
Nästan!
-Min serv. -Är du säker?
-Visst. -Ja.
Jävla skit!
Jag snubblade!
Svettig.
Förlåt!
Bra spelat!
Mr Shalman! Njuter du av din vistelse hos oss?
Visst. Jag har aldrig haft så trevligt.
-Hissarna är till höger. -Har de inte flyttats?
Nej, de har inte flyttats. Jävla rövhål.
Herregud...
Tja!
-Hur mår du, kompis? -Hur är läget?
Kom igen, berätta allting: Träffade du henne?
-Ja. -Och?
Det var trevligt.
Är bröllopet avblåst?
Jag undrar om du kan känna det, ifall jag slår datorskärmen.
-Finns den tekniken? -Du kan prova.
-Vad vill du? -Du behöver en dejt.
Vad? Nej, det gör jag inte. Det sista jag behöver är en dejt.
Nej, till bröllopet.
Du kan inte dyka upp ensam. Du blir förintad.
Verkligen? Vad vill du att jag ska göra?
Jag fixar det!
-Vem? -Min kusin, Talula!
-Talula? -Talula!
-Är hon en liten älva? -Hon är en flicka som eter Talula!
-Hon är din kusin? -Ja! Syssling, men ja.
Ser hon ut som du?
-Menar du om hon är asiat? -Nej, nej!
Hon är vit. Är du nöjd, Mel Gibson?
Sluta nu! Jag menade inte det.
Du älskar asiatiska tjejer, det är vad det handlar om.
-Vad? -Ja, det gör du.
Hon är inte jag med bröst. Hon är en dejt till bröllopet
så du har något mellan dig själv, skam och självnedbrytning!
Du behöver bara en plus en. Vem vet, du kanske tycker om henne.
Okej, kanske. Tack.
Jag ska ta en dusch, men...
-Vad? -Vad har du på dig?
Vad menar du? Det är bara tennisshorts.
Det ser ut som du stal en liten pojkes kalsonger.
-Jag spelade tennis! -Du spelar inte tennis!
-Jo, det gör jag ibland. -Med vem?
-Aaron. -Aaron? Vad?
-Aaron, okej? -Vad håller du på med?
-Lyssna på mig. -Du fraterniserar med fienden!
Fienden? Lägg av. Väx upp, Mark. Kom igen.
Han är faktiskt riktigt trevlig. Jag hade kul idag.
-Du skulle gilla honom. -Skulle jag?
Jag tycker att vi tre borde umgås.
Varför tittar du på mig med den blicken?
Varför gör du så här?
Livet går vidare, Mark, och vissa av oss går vidare med det!
Vissa av oss kan se dina pungkulor!
-Adjö. -Det liknar en wonton...
Hej då!
T-Talula?
-Hej! -Hej, Adam.
Trevligt att träffa dig!
Så hur är läget?
Bra.
-Ursäkta? -Bra.
Är du säker?
Ja.
Är du okej?
Nervös.
Oroa dig inte. Jag är också nervös.
-Så du är Marks kusin? -Ja.
Jag beklagar.
-Vad hände? -Jag skämtar bara. Mark är min vän.
-Det var ett skämt. -Jag vet inte om det är ett skämt...
om det inte är roligt.
-Så är du hungrig? -Inte längre.
Har du hunnit titta på menyn?
Jag läste den fem gånger.
När jag är ensam vet jag inte vart jag ska titta,
så jag låtsades läsa
och plötsligt läste jag menyn om och om igen.
-Vad jobbar du med? -Jag tillverkar dockor.
-Tillverkar du dockor? -Och dockhus.
Och små dockmöbler som ska stå i dockhusen.
Och det leder till möbelklädsel och dockkläder
och innan jag vet ordet av det, skapar jag en jätteliten dockfluga
och jag tror att det påverkar min syn.
Jag har haft en hel del problem med synen.
Herregud, det låter hemskt.
Så du borde kanske sluta med det?
-Aldrig. -Oj, du är envis.
Dockorna skulle äta upp mig. Vad jobbar du med?
-Jag är dokumentärfilmare. -Kan jag få se en av dina filmer?
Nej, inte än, men förhoppningsvis snart.
-Det är coolt. -Jaså?
Ja, det är det. Tack.
Jag ser fram emot att se den.
Tack, verkligen? Då ska du få se den först.
Jag tittar på vad som helst.
Vad ska du beställa?
Okej, okej.
Tänk om jag gick fram till killen som äter tortillasoppan.
Utsökt. Maten ser jättegod ut.
Fokusera! Och jag går fram till honom och säger: "Ursäkta mig, herrn.
Ursäkta mig, herrn. Din tortillasoppa måste du sen tortilladroppa!"
-...och sen gick jag vidare. -Det är bara konstigt.
Det är lite anstötande.
Okej, vad kan du komma på?
-Okej, paret bredvid oss? -Ja.
-Tänk om jag tog av mina trosor? -Jag gillar det redan.
Och jag gömde dem i hans rock?
När de kommer hem ikväll hittar hon underkläderna
och det leder till ett enormt bråk
om han är otrogen eller inte, och ju mer han förnekar det
desto mer tror hon att han ljuger, så de gör slut
och alla deras vänner tar hennes sida medan han fortfarande undrar:
"Hur fan hamnade de här trosorna i min ficka?"
Och när de pratar i telefon flera år senare insisterar han fortfarande:
"De var inte mina. Jag vet inte var de kom ifrån."
Och han blir sakta men säkert galen och alkoholiserad.
Hans familj och alla vänner överger honom fullständigt
och han dör ensam.
Av AIDS.
Det gick för långt.
Du har sjunkit så djupt i fördärvet
att det minst sagt är upprörande.
Det känns som jag inte känner dig. Jag vill inte leka den här leken längre.
Jag är bra på det här.
Det var otroligt. Du pajade hela leken.
-Du vinner, antar jag. -Jag vinner.
Du, min vän, är en vinnare.
Gratulerar. Du är officiellt den värsta människan jag känner.
Det var snällt av dig att säga.
Nu köper vi lite glass åt dig, tjejen.
-Jävlas inte med mig. -Det tänker jag inte.
För du skulle komma på något hemskt sätt att förstöra mitt liv
och jag kommer inte veta om det på flera år.
Du ser det aldrig komma.
Det är riktigt bra. Jag känner mig...
Jag är förfärad och imponerad. Det är många känslor.
-Hej. -Å förlåt.
Vad tänker du på?
Ingenting. Förlåt.
Har du tagit droger?
Nej, nej.
Vill du göra det?
Nej.
Jag råkar ha en hög med Adderall i väskan.
Sa du att du har en hel påse med Adderall?
Ja.
Vad? Varför?
Jag är en konstnär, så...
-Det är logiskt. -Ja, långa nätter.
Vill du följa med som min dejt på min ex-flickväns bröllop?
-Okej. -Ja? Toppen.
Parningen kan vara farlig för den nordamerikanska hoppspindeln.
I denna känsliga stund måste hanen uppvakta honan
annars dödar och äter hon honom.
Om hanen misslyckas att uppvakta honan,
biter hon honom med sina giftiga tänder och suger ut hans innanmäte.
Adam? Adam!
Allison?
Vad gör du här?
Vad lustigt att vi stötte på varandra.
Jag jobbar här.
Just det! Ella Moss, galet.
-Ja, i sju år. -Det stämmer.
Jag glömde att det låg här.
-Trevligt att se dig! -Trevligt att se dig.
-Joggade du? -Ja, jag har precis börjat jogga.
-Du joggar nu? -När jag slutade röka, så...
-Du har inte slutat röka. -Jag gjorde det!
-Verkligen? -Ja.
Jag trodde aldrig att du skulle sluta.
Mycket har förändrats sen vi var tillsammans.
-Vad mer? -Jag slutade med allt.
Jag började äta, inte enbart rawfood, men mer rawfood.
Jag lagar fortfarande mat ibland.
-För fuktigt för mitt tycke. -Jag avskyr det ordet!
Fukt dödar alltid stämningen.
Jag har alltid sagt det.
Jag är butikschef nu.
-Allvarligt? Det är fantastiskt! -Jag vet!
-Kul för dig! -Jag får resa till Paris en gång om året.
-Vad är coolare än det? -Inte mycket, kunde varit värre.
Kom igen, du sköter så gott som hela modeindustrin.
Jag vet inte om jag skulle säga det, men det är ganska coolt.
Hur är det med dig? Vad sysslar du med?
Jag förbereder arbetet med min första dokumentär.
-Vad? -Ja.
Jag menar, det är fortfarande väldigt tidigt.
Fantastiskt, du har ju alltid velat det.
Det är kul. Jag tror att det blir bra.
-Väskan fastnar hela tid. -Jag älskar den här parken.
-Vi får se. -Vad handlar den om?
Jag vill inte... Den handlar egentligen om kärlek.
-På vilket sätt? -Jag vet att det låter löjligt...
men jag vill inte säga för mycket. Jag vet inte hur den slutar.
-Jag bjuder dig på premiären. -Det var snällt av dig.
-Får jag fråga dig en sak? -Du kan fråga mig vad som helst.
Är du lycklig?
-Varför frågar mig alla det? -Det kanske finns en anledning.
Jösses! Jag tar tillbaka det. Du får inte fråga mig något.
-Herregud. -Kom igen, det är bara en fråga.
Okej, lycklig. Jag vet inte. Jag antar det.
Vad betyder det? Ler jag hela dagarna? Skrattar jag?
Jag vet inte. Är du lycklig?
Ja, jag tror att jag är det.
Fantastiskt. Det är fantastiskt.
-Så du kommer verkligen? -Skulle du...?
Ja, det gör jag. Jag kommer verkligen.
Jag är här. Hur så?
-Jag bjöd nästan inte in dig. -Varför inte?
Jag vet inte. Du är...
...du.
Sen tänkte jag att det vore konstigare om jag inte bjöd in dig.
Som om jag försökte sudda bort dig från mitt liv.
Är du galen? Jag måste vara där. Det är din stora dag.
Jag skulle inte vilja missa det. Jag vill vara där.
Jag tänkte att allting slutar väl om jag bjuder in dig
eller så träffar jag dig aldrig igen.
-Aldrig träffa mig igen? -Ja, förmodligen, eller hur?
Du är ett monster, vad pratar du om?
Livet går vidare, eller hur?
Om man inte är delaktiga vid dessa stunder...
Visst, men jag kommer, okej?
-Jag kommer på bröllopet. -Bra.
Jag kan inte lämna ett Adam-stort hål här.
Aldrig träffa mig igen. Jösses.
Du vet vad jag menar, eller hur?
-Jag är glad för din skull. -Jaså?
Jag är verkligen glad för dig!
Jag menar, jag tar mycket antidepressiva piller.
Men de fungerar, så...
Du vet, jag saknar dig ibland.
Jag med.
Jag borde gå nu.
Jag ska ta spårvagnen hem, men vi ses.
Vet du vad? Jag ska åt samma håll, så jag följer med dig.
Jaså? Vilket håll är det?
Vilket håll ska du åt igen?
Vad?
Jag antar att jag borde gå.
Vi ses.
Jag säljer Lassie för hundra dollar.
-Avgjort. -Lassie, du är min nu!
Och det är med välsignade hjärtan...
...som vi har samlats här idag...
...när den här mannen och den här kvinnan ska ingå i heligt äktenskap.
Okej, hur ser jag ut?
Som du ska på en begravning.
-Önska mig lycka till. -Lycka till.
En stund som denna inträffar bara en gång under ens livstid.
Och det är sannerligen sällsynt och vackert
när två personer i varandra hittar en perfekt matchning
och beslutar att dela sina liv tillsammans.
Vill du hålla händer?
Nej.
-För tidigt? -Ja.
Allison och Aaron har visat att deras kärlek är äkta.
Om det finns någon bland oss
som anser att dessa två inte borde gifta sig,
låt denne tala nu, eller för evigt vara tyst.
Ja, jag har något att säga.
Om det finns någon bland oss
som anser att dessa två inte borde gifta sig,
låt denne tala nu, eller för evigt vara tyst.
Ursäkta, ursäkta.
-Har vi ringarna? -Ja.
-Är du okej? -Ja, jag mår bra.
-Du är vacker. -Tack, du med.
-Aaron, tar du... -Du har något litet...
-Det gör ingenting. -...Allison till din fru...
-Vad är det? -...i sjukdom och hälsa...
-Tack. -...så länge ni båda ska leva?
Ja.
Så vackert.
Och Allison, tar du Aaron som din make
i sjukdom och hälsa, i goda tider och dåliga,
så länge ni båda ska leva?
Ja.
I kraft av mitt ämbete
förklarar jag er för man och hustru
och du får nu kyssa bruden.
-Varsågod. Jag häller upp. -Vill du göra äran?
Snyggt, okej! Ursäkta.
Du har inte rört maten.
-Vad? -Din mat.
Just det. Inte särskilt hungrig, antar jag.
-Är inte ung kärlek vackert? -Vad sa du?
-Ung kärlek. -Ung kärlek! Jo, det är underbart.
Är hon din flickvän?
Hon? Nej, hon är inte min flickvän. Vi träffades för ett par dagar sen.
-Hon tillverkar dockor. -Jaså, det var trevligt.
Det är trevligt. Trevligt.
Allting på ett bröllop är trevligt. Har ni lagt märke till det?
Allting är trevligt på bröllop: Maten, ceremonin, allt är trevligt.
Allt kan inte vara så trevligt, eller hur?
Är det varmt här inne? Är ni... Det är varmt, eller hur?
Känner ni inte det? Är det varmt?
Det känns trevligt.
Självklart känns det trevligt. Allt är trevligt för dig.
Vad?
Inget. Ursäkta mig.
Tack för att du kom.
Okej, det är dags för bruden och brudgummens
första dans som mr och mrs Aaron Stoller!
Kom igen, ge dem en varm applåd!
Titta på det här vackra paret!
Och här kommer låten som spelades den första gången de träffades.
Här har vi den.
Jag är strax tillbaka.
Vart ska du gå?
-Läget, mannen? -Hur är läget?
Du är ju likblek. Dödade någon din katt?
-Min flickvän gifter sig där inne. -Din flickvän gifter sig?
-Mitt ex, snarare. -Fan, det är sjukt.
-Varför inte. Tack. -Ingen fara.
-Bättre? -Lite.
-Vad heter du? -Federico.
-Fredico? -Federico.
-Adam. -Adam, läget?
Vad gör du här medan din flickvän gifter sig?
Hon är inte min flickvän längre, och jag är glad för hennes skull.
-Nej, jag är det. -Visst, okej.
Jag är det!
Jag tror dig. Det är lugnt.
Jag hade en guldfisk. Han hette Tom Petty.
-Döpte du din guldfisk till Tom Petty? -Ja.
-Coolt namn för en guldfisk. -Han var en cool guldfisk.
Jag hade Tom Petty i nio år.
En dag, när jag städar strumplådan, vänder jag mig om...
Han är borta.
-Någon stal honom? -Han dog.
Okej. Beklagar.
Så vet du vad jag gjorde?
Jag sprang ner till djuraffären och köpte en ny fisk.
-Bara så där. -Bara så där, mannen.
-Bara så där. Jag älskade Tom Petty. -Vem gör inte det?
-Heartbreakers. -De bästa.
Ja.
Det finns många fiskar där ute.
Jag fattar vart det här leder.
Jag menar inget illa, men människor är tuffare att förlora än guldfiskar.
Ja, kanske det.
Men vet du vad? Jag kommer aldrig få en annan Tom Petty.
Jag har en Bob Dylan däremot.
Jag uppskattar verkligen vad du försöker göra.
Du är en bra man. Du är en vis man.
Vill du bli hög?
-Åh... -Åh ja.
-Nej, jag borde nog inte. -Är du säker?
Det kan bli lite konstigt där inne, men tack ändå.
Jag borde gå tillbaka in dit. -Ja, du klarar det.
Tror du det?
"You don't have to live your life like a refugee."
-Jävla Tom Petty. -Tom Petty.
-Får jag ta en sup till? -Ta två, brorsan.
Okej.
Okej? Är det lugnt?
Tack så mycket. Jag menar det.
Kör hårt.
-"Into the great wide open." -Mannen!
Han är körd.
Jag ska se om han är där!
-Ett stort leende! -Nej tack. Jävla... Okej.
Tack.
Skit också.
Ursäkta mig.
-Adam. -Wendy.
-Vad? -Jag trodde inte att du skulle komma.
Nåja, nu är jag här.
Ärligt talat trodde jag att du skulle sticka.
Vad? Nej, nej.
-Du har stora bollar. -Tack.
Och du ser riktigt snygg ut.
Tack. Jag tänkte precis på hur vacker du är.
Alltid samma charmör.
Tydligen inte charmig nog.
Jag skämtar.
Det här är riktigt trevligt.
Ja, det är trevligt, allting är så trevligt.
Jag sa precis det.
Vet du vad? Hur många människor står varandra nära nog
att de går på varandras bröllop oavsett vad?
Det är ovanligt! Ni har något speciellt mellan er.
Ja, ja.
Ni kommer alltid att vara vänner.
Vänner är bra. Vad skulle vara bättre än det?
Du ska veta att jag alltid var på din sida.
-Skämta inte. -Jag menar det! Du var alltid så gullig.
Aaron är så perfekt.
-Vem vill ha det? Det låter hemskt. -Du vet vad jag menar!
Nej, Aaron är toppen,
men du var lite lagom kantstött.
-Det är älskvärt. -Tack. Jag saknar er allihopa.
-Hon är vacker, förresten. -Ja, det är hon.
Hon brås på sin mamma.
Det gör hon.
Wendy, finns det något som din nya svärson inte klarar av?
-Susan, det här är Adam. -Hämta kameran. Du måste se det här.
Naturligtvis ville jag göra något speciellt
till den stora dagen, något personligt.
Men de som känner mig, och många av er gör det,
vet att jag tycker om att lära mig nya saker.
Han är bra på allt.
Jag kan inte hjälpa det.
Så jag flög till Paris och studerade vid Jean Pierres kulinariska skola
Le Petit Paradis i sex veckor, fem timmar om dagen.
Allison älskar Paris, eller hur?
Tack, Jean-Pierre, för att du lärde mig att fransk bakning är en konst
och det är en konstform som jag behärskar.
-Du är en naturtalang. -Du är fantastisk.
-Du är fantastisk, Aaron! -Kom igen, Robbie!
Sluta! Vilket kukhuvud.
-Jag skämtar bara. -Snyggt, Aaron. Bra sagt!
Utan att dröja längre: Allison, älskling, det här är till dig.
Du måste fan skämta.
Jag hoppas att ni tycker om tårta.
Ha det roligt. Skål!
Ska det föreställa mig?
Pulla min kuk, kompis!
Åh nej...
Vill du dansa?
-Är du okej? -Inte riktigt, Talula.
Jag tänkte att du kanske ville dansa.
-Varför skulle vi göra det? -För det kan bli roligt.
Vet du vad? Skit samma.
Nu skakar vi loss!
Ursäkta. Kom nu.
-Allt kommer lösa sig. -Tror du det?
Ja. Varje bakslag i livet är en möjlighet att växa.
Det är löjligt.
Hur gammal är du? Typ nio år?
Ring mig när du får hår på pungen.
Jag ska berätta en sak om kärlek. Kärlek är skitig skit.
Det är skitigt.
Jag får inte säga det ordet.
Det är lika bra att du börjar, för det är vad kärlek är.
Skit.
Så ska det låta.
Det är för mycket, baby! Kom igen!
Fy fan!
Du kommer med mig, älskling.
Det är så svårt att gå i den här saken!
Herregud!
-Såg du din mormor? -Ja, jag vet.
-Hon har drucket för mycket. -Bara lite.
Okej, tjejen. Vi ses utanför.
Ja, jag behöver bara en stund. Förlåt.
-Du är vacker. -Tack.
DU SUGER
Jösses!
Vad gör du här inne?
-Du är full. -Nej, jag är lite berusad.
På en skala av ett till tio, hur lycklig är du? Kör!
Tänk inte ens på saken! Är det den bästa dagen i ditt liv?
-Ganska nära. -Vad?
Det är bra. Det är riktigt bra.
Får jag fråga en sak?
Kanske.
-Kanske inte. -Varför gjorde vi inte det här?
-Adam... -Allvarligt, varför fungerade det inte?
-Vi kunde ha gjort det här. -Vet du vad? Jag kan inte svara på det.
Vi borde ha gjort det här.
De spelade den där låten av John Mayer,
och jag tänkte på dagen då jag tog bort kindtanden
och jag var tokhög på Vicodin.
Jag hoppade på din säng och sjöng "My body is a wonderland".
Jag minns det.
Jag började sjunga sånger om min tands öde.
Minns du det? Vad som skulle hända med honom efter att han var fri?
-Timmy. -Tanden Timmy.
Och du tog bilder på mig med Polaroidkameran.
Jag minns att du tittade på en av bilderna och sa:
"Jag fattar inte att jag ska gifta mig med den här mannen."
Det var dina ord.
Ja, jag minns det. Jag har fortfarande bilden.
Har du?
-Men... -Adam, jag kan inte göra det här nu.
Snälla. Om inte nu, när?
-När? -Okej...
-Det var inte bara en sak. -Hur många saker var det?
Du var där. Det var en kombination av olika saker.
Vad gör du? Vad är det här?
-Vad... Vänta... -Är du okej?
Låg du i bakhåll på toaletten?
Sluta larva dig! Jag låg inte i bakhåll.
-Jag visste att du skulle göra så här. -Så varför bjöd du in mig?
Därför, Adam, jag trodde att jag kunde bjuda in dig som...
Nej, därför att en del av dig ville att jag skulle göra det.
En del av dig ville att jag skulle rädda dig
från att göra ditt livs största misstag.
För en del av dig vet vad jag vet.
Och vad är det?
Att du är en utomjording från en annan planet.
Och den enda andra utomjordingen från din hemplanet...
...är jag.
Adam, du romantiserar det förflutna.
-Det var inte perfekt. -Jag vet, jag vet.
Men det var jävligt bra.
Det var ganska bra.
Det var okej.
-Vi brukade skratta så mycket. -Vi skrattade mycket.
Din dumbom.
Din dummer.
Adam.
Vad?
Jag är ledsen.
Varför gjorde du det?
Jag försökte... Jag ska vinna tillbaka dig.
Nej! Det ska du inte!
Varför inte?
Är han...? Vi var bra. Är han så mycket bättre än mig?
-Adam... -Nej, allvarligt!
Han spelar tennis, han är skicklig på tennis!
-Är det för jag inte talar franska? -Tala tystare, snälla!
Jag bad dig komma hit...
Det var kanske ett misstag.
Jag bad dig komma för jag trodde att du kunde vara min vän.
Jag ville inte såra dig.
Jag ville bara ha dig här...
...och jag ville att du skulle vara delaktig.
Du förändras aldrig, Adam, men...
...jag gjorde det.
Och jag är ledsen, så ledsen.
Jag...
Jag vill bara att du ska veta...
-Hallå? -Din pappa vill utbringa en skål.
-Okej. -Aaron letar efter dig.
-Vänta! Bara en... -Nej!
Se på er! Det blir inte bättre än så här!
Jag tror inte att det finns någon annan man i hela världen
som passar min dotter lika mycket som Aaron.
Aaron! Du har blivit som en son till mig.
Du är inte särskilt bra på att fiska!
Men det finns tid till det.
För jag vet att idag bara är den första
av många lyckliga dagar, så låt oss höja glasen!
Det här är till resten av era liv!
Snyggt jobbat, skitstövel.
Lugna ner dig.
Vänta, vänta!
Aaron.
Det är faktiskt riktigt gott.
STADSHUSET
Jag är okej.
Förlåt.
Adjö.
Undertexter: David Granlund